Treking > Treky, turistika > Turistika, vysokohorská turistika a treking - definice pojmů
Turistika, vysokohorská turistika a treking - definice pojmůDefinice pojmů turistika, VHT, alpinismus a horolezectví18.10.2010 | Otakar Brandos
V literatuře, na internetu i v odborných časopisech nalezneme tu a tam definici toho, co je to turistika, co je vysokohorská turistika či alpinismus. Dlužno dodat, že tyto definice si mnohdy protiřečí a jednotlivé způsoby pohybu v horách a v přírodě jsou chápány různě. Jeden člověk se v tom nevyzná a vypadá to, že přesná definice u nás kodifikována není. Přestože o kodifikaci či definování proběhla řada pokusů. ![]() Proto jsem si trochu troufale dovolil sepsat několik řádků a "definovat" jednotlivá odvětví pohybu v horách způsobem, jak je chápu já. Snažil jsem se "nalézt" přesně definované hranice a charakteristiky jednotlivých disciplín. Neříkám, že jsou správná, to ale nakonec není ani cílem tohoto článku. Právě naopak, cílem článku je rozproudit debatu a upřesnit či hlouběji se zamyslet nad vymezením jednotlivých pojmů - činností. Co je to turistika? Pěší turistikaTuristika je zájmovou činností jednotlivců a nebo organizovaných skupin (KČT, KST, PTTK aj.) sloužící k poznávání krajiny, památek a lidí. Prvními "turisty" byli s velkou pravděpodobností starověcí cestovatelé, na které navazovali poutníci vydávající se na náboženské poutě do Říma, Jeruzalému, Santiaga de Compostely či do Mekky. U nás byl asi nejznámějším turistou Jan Ámos Komenský. Ten mimo jiné řekl: "Na s větě jsme proto, abychom chodili". Pravděpodobně nejznámějším a nejstarším dosud známým turistou (vysokohorským turistou) byl ledový muž - Ötzi, paleolitický lovec, jehož mumifikované tělo bylo nalezeno v Ötztalských Alpách na pomezí Itálie a Rakouska. Cílem jeho snažení však nebyla relaxace a poznávání neznámého, nýbrž lov a obstarání obživy. Tip: Bagalio.cz - batohy pro lehkou i náročnější turistiku. Turistika je pramátí všech dalších disciplín, která se vyvíjela s tím, jak člověk
pronikal hlouběji a výše do hor a jak se vyvíjela turistická výbava a turistické či
lezecké dovednosti. Člověk se tak učil překonávat stále těžší terény a vyšší vrcholy.
Turistika v dnešním pojetí začala vznikat v 17. a 18. století. V Alpách, ve Vysokých Tatrách a v dalších horských oblastech probíhaly první vycházky do hor. První turisté však využívali obvykle stezek pastevců a nebo zlatokopů. Teprve později, v 19. století, začaly vznikat značené turistické trasy. U nás v Sudetech, za hranicemi v Alpách, na dnešním Slovensku první turistické značky vznikaly v okolí Sitna ve Štiavnických vrších. Specifickou disciplínou jsou etapové pochody, které trvají řady dní, ale turista si s sebou nenese žádné bivakovací aj. potřeby. V podstatě se jedná o řetězec jednodenních túr z lože do lože. Přesto někteří autoři zaměňují etapové pochody s trekingem. Definice
Horská či vysokohorská turistikaVysokohorská turistika je pro území bývalého Československa pravděpodobně poměrně specifickou disciplínou. V zahraničí je tato disciplína v širším pojetí chápána jako horská turistika. Co to taková horská (vysokohorská) turistika je? V odborné literatuře existuje spousta definic, ty jsou však mnohdy nejednoznačné. Zjednodušeně se dá říci, že existuje tolik definic, kolik existuje autorů. Laik z toho má hlavu doslova zamotanou. ![]() Horská (vysokohorská) turistika probíhá v horských až velehorských terénech. Tedy ve středních až velkých nadmořských výškách. Turistické trasy tady vedou mnohdy i v exponovaných (avšak nehorolezeckých) terénech, takže pohyb tady vyžaduje od vysokohorského turisty řadu dalších dovedností. Jedná se o jednodenní túry, na které je však nutno počítat s dodatečnou výstrojí - teplé oblečení pro případ změny počasí, jistící pomůcky aj. V nejobtížnějších úsecích vysokohorských tras musí turista totiž zvládnout základy jištění sebe či skupiny. Některé úseky jsou zajištěny umělými jistícími pomůckami. Obtížnost takovýchto úseků však nepřesahuje I., jen ve výjimečných případech II. stupeň UIAA. K nejpopulárnějším vysokohorským trasám v našich zeměpisných šířkách tak patří Tri kopy a Baníkov v Západních Tatrách či populární Orlí stezka v polských Tatrách. Někteří autoři k vysokohorské turistice řadí i via ferraty. Ty však vedou i v těžších terénech než II. st. UIAA. Ty nejtěžší zasahují do terénů klasifikovaných až 5. stupněm UIAA. Jistě, jsou tady umělé jistící pomůcky, to na obtížnosti ale nic nemění. Via ferraty (německy klettersteigy) tak představují vrcholnou formu vysokohorské turistiky, přestože většina rysů by je řadila spíše k horolezectví, resp. sportovnímu horolezectví. Definice
Treking jako královská disciplína turistiky
Vybavení trekaře
Pro úspěšné a pohodové absolvování vícedenních treků je vedle psychické odolnosti
a fyzické kondice důležité i vhodné
vybavení.
Treking je zcela právem nazýván královskou disciplínou turistiky. Navíc je jakýmsi spojovacím můstkem mezi pěší turistikou a vysokohorskou turistikou. Treking (z anglického trekking, a protože česká pravidla ani slovník spisovné češtiny tento výraz neřešil, dovolili jsme si "zapsat" se do české slovní zásoby upraveným slovem treking) je ve své podstatě vícedenní túrou s jedním a nebo více bivaky, která vede jak v horském a velehorském terénu, tak i v nížinách. Vedle dodatečné výstroje a jistících pomůcek musíme nést i bivakovací výstroj se stanem a spacím pytlem. Neklamným rysem každého trekaře je tak velký a naditý batoh… K nejpopulárnějším trekovým trasám v našich končinách tak patří hřebenovky Nízkých Tater, Velké Fatry, Západních Tater, přechod Jeseníků, Rychlebských hor či Krkonoš, v Rumunsku jsou populární hřebenovky pohoří Retezat, Fagaraš, Paring, na Ukrajině hřebenovka Černé hory, polonin Svidovec, Krásna, Boržava a řady dalších. Ve Skandinávii existuje například Královská stezka, krásná trasa přes náhorní planinu Hardangervidda v jižním Norsku a velká řada dalších. Definice
AlpinismusDodnes není mezi vysokohorskou turistikou a horolezectvím stanovena jasná mez. To co bylo v 19. století považováno za horolezectví je dnes spíše vysokohorskou turistikou, horolezectví se posunulo o kus dále a hlavně směrem do větších vertikál. Jako alpinismus osobně chápu právě tuto poněkud difúzní hranici mezi VHT a horolezectvím. Dlužno dodat, že právě ve vymezení pojmu alpinismu existuje nejvíce nejasností a největší množství definic. Různí autoři alpinismus chápou různě a mnohdy naprosto odlišně.
Vliv počasí na túru
Nikdo určitě nepochybuje, že počasí
má určující vliv na plánování horských túr a treků. Vždyť komu by se chtělo zdolávat
vrcholy v hustém dešti či dokonce v bouřce. Kdo by chtěl absolvovat týdenní trek nádhernou
Osobně považuji za alpinismus vysokohorskou turistiku v ledovcových horách. Ono by tak tento pojem a toto vymezení korespondovalo s místem svého vzniku. Kolébkou alpinismu jsou totiž Alpy, tedy ledovcové hory. Alpinista tak díky zvýšenému objektivnímu nebezpečí a relativně těžším terénům musí ovládat základy horolezeckých technik a především musí mít s sebou typickou horolezeckou výzbroj - úvazek, lano, karabiny, smyce a další. Přidává se cepín a řada dalšího nádobíčka. Technická obtížnost takovýchto výstupů nepřesahuje II. stupeň UIAA a výstupy mohou vést
i na ty nejvyšší vrcholy. K typickým alpinistickým výstupům tak patří výstupy na
Mont Blanc normálkou, Monte
Rosu, Elbrus, ale i Mount
Everest po normálce, kde podle znalců nepřesahuje obtížnost (snad až na jeden krátký
výšvih) výše uvedenou obtížnost. Za ten Everest však ruku do ohně nedám, nebyl jsem tam
a ani se na něj nechystám ![]() Specifickou formou alpinismu je skialpinismus, který využívá vedle lezeckých technik i techniky lyžařské spolu s lyžařským (skialpinistickým) vybavením. Někteří autoři dělí skialpinismus na více částí - skitouring, skialpinismus a freeride. Skialpinismus však není předmětem tohoto článku, budeme se mu věnovat v příštím článku. Dělítkem mezi nimi je technická náročnost. Nejen délka sjezdů, ale především sklon sjížděných svahů. Definice
Co je to horolezectví?Horolezectví je vrcholnou disciplínou pohybu v horách. Trasy výstupů vedou i v těch nejobtížnějších terénech, v ledovcových i neledovcových horách a především po vertikálách - kolmých a nebo značně nakloněných stěnách, žebrech a nebo hřebenech. Náročnost výstupů dosahuje minimálně III. stupně UIAA a je při nich potřeba zvládnout lezecké techniky a způsoby jištění. Horolezec využívá jistících a dalších technických pomůcek. Horolezectví bychom dnes mohli rozdělit na dvě základní částí - klasické horolezectví, představující tuto disciplínu v původním pojetí - tedy pohyb v horách a na horolezectví sportovní, které svým způsobem slučuje lezecké techniky a až akrobatické prvky. Sportovní lezení tak představuje lezení na umělých stěnách, bouldering a skalní lezení, drytooling aj. Trasy výstupů tak nemusí v tomto případě vést ani v horském a ani vysokohorském prostředí. ![]() Vedle toho bychom mohli říci, že další podstatný rozdíl mezi klasickým a sportovním horolezectvím je ten, že klasické horolezectví obvykle nevyužívá trvale osazených (fixních) jistících bodů (ve Vysokých Tatrách i dalších oblastech nalezneme výjimky), nýbrž naopak maximálně využívá mobilních jistících pomůcek jako jsou vklíněnce, smyčky aj. Sportovní horolezectví naopak fixních jistících bodů využívá velice často. Specifickou formou horolezectví je speleologie či speleoalpinsimus (ach ten alpinismus, jenž by slovně přesouval speleologii o kategorii výše…). Definice
![]() ![]() Jednotlivé disciplíny turistiky, VHT, trekingu, alpinismu i horolezectví se mohou dělit na řadu jednotlivých dílčích subdisciplín, jejichž dělení bývá u řady autorů rovněž značně rozdílné. Tyto však již nejsou předmětem tohoto příspěvku. Diskuse k tomuto článkupřidat názor zobrazit celou diskusi
Pravděpodobně nejznámějąím a nejstarąím dosud známým turistou (vysokohorským turistou) byl ledový muľ - Ötzi, paleolitický lovec, jehoľ mumifikované tělo bylo nalezeno v Ötztalských Alpách na pomezí Itálie a Rakouska. Cílem jeho snaľení vąak nebyla relaxace a poznávání neznámého, nýbrľ lov a obstarání obľivy.
-----------------------------------------------------
Ötzi prchal před svými vrahy. Viz dokumenty např. na TV Spectrum či Dicsovery atd
V článku je chybička. Svatojakubská pou» vede do města Santiago de Compostela, nikoliv do Sierry.
Díky za upozornění, blbý překlep :-)). Uľ je opraveno.
Další související články:+ Úvaha: Co je turistika a co treking. Kdy už můžeme mluvit o trekingu a…+ Outdoorové vybavení na vícedenní treky aneb co si s sebou vzít na hory + Vliv počasí na plánování horských túr, počasí na horách + Deník expedice Altaj (2) - výstup na Beluchu, nejvyšší horu Sibiře + Deník expedice Altaj (1) + Altaj, divočinou Sibiře + Cesta do pohoří Kodar, Zabajkalsko + Pamiro-Alaj - Fanské hory a Matča, Tádžikistán + Pik Korženěvskoj, aneb na Streche sveta; Pamír + Co jsou to via ferraty? |
|