Treking > Naše vrcholy > Javorový vrch (1 032 m n. m.) aneb zimní Beskydy s vnoučaty
Javorový vrch (1 032 m n. m.) aneb zimní Beskydy s vnoučatyJavorový s vnoučaty a závějemi, pěší turistika v Beskydech5.1.2009 | Ivan Zajíček,
ilustrační foto Otakar Brandos a Sylva Staňková
Jsou tři dny před Vánocemi a zase jednou si beru na sobotu vnoučata. A to hned tři. A kam jinam, než na hory, nadýchat se čerstvého vzduchu a prožít případné dobrodružství ve sněhu, kterého je již na horách 30 cm. ![]() Je mrazivý jasný den, určitě budou výhledy. Ale to děti příliš nezajímá. Máme se ženou Marií nenáročný plán, zajet k sauně v Komorní Lhotce a vyjít na Prašivou za vycpaným medvědem a smaženým sýrem a zase se pěkně skulit zpět. Děti se mohou koulovat a radovat ze sněhové nadílky. Avšak před Hnojníkem se objevuje panorama ropického hřebene Beskyd a pětiletý Radek spatřil vysílač na Javorovém. Sebevědomě praví: "Dědo, já bych chtěl tam!" Ani devítiletá Lucka a šestiletý Vašek neprotestují, což mně příjemně překvapilo, protože Javorový vyhlíží dosti drsně. Rozhoduji se tedy pro nejkratší a nejpohodlnější výstup a to po modré značce z Gutů od rázovité Gutské hospody, kde vládnou manželé Hábovi a u obchodu je parkoviště. ![]() Vyrážíme chatovou osadou a dostáváme se na lesáckou cestu, kde je již asi 10 cm sněhu. Boty mají děti dobré, tak co. Ale jdeme co noha nohu mine, děti se koulují a vypadá to, že těch pět kilometrů s převýšením 500 m bude pěkný oříšek. Je jasno, výhledy do těšínského kraje jsou omezeny nízkou inverzní oblačností, takže nahoře to může vypadat na tatranské výhledy. Asi po další hodině se již boříme do hlubokého neprošlapaného sněhu a tempo se zpomaluje. Navíc začíná silný vítr, místy téměř vichřice, která protivně šlehá do tváří a Radek začíná kňourat s tím, že se chce vrátit. Lucka s Vaškem jsou statečnější, Vašek má z toho evidentní srandu. Javorový vrch na turistické mapěMísty není vidět na krok, sněhu stále přibývá. Nasazujeme kapuce, přes tváře dětem převazujeme šály a s babičkou se střídáme v nesení Radka "na koníka", protože tvrdí, že dál nemůže. Jediný, komu se to nyní líbí, je náš pes Šotek. Asi cítí domov - nedaleký Milíkov pod Kozubovou. Vyhlíží jako liška, je to kříženec špice s bůhvíčím. Radostně proráží závěje, je v hoře jako doma. Na vrchol zbývá ještě asi 1 km, pak nás čeká teplá chata a čaj, je to na další hodinu. ![]() Konečně se dostáváme na rozcestí se zelenou značkou, která vede z Řeky přes Javorový do Oldřichovic a dále do Vendryně u Třince. Tento kraj proslavil letos svérázný Jindra ve "Vyvolených". Ale k 11 000 000 Kč mu nepomohlo ani vojsko, ukryté v hoře Čantoryji na východě Třince. Zde je již naštěstí cesta vyšlapaná a za dalších deset minut již oprašujeme dětem sníh z oblečení a bot na vrcholku Malého Javorového. Rozhled je za odměnu - Velká Čantoryje, Stožek, Babia hora, Pilsko, Vysoké Tatry, Roháče. Malá Fatra odtud není vidět, stíní ji hora Ostrý (1 044 m). Kdo chce spatřit Rozsutec, musí jít na západ na vrchol Velkého Javorového (1 032 m). Ten také stíní od jihozápadu vysílač na Malém Javorovém a proto ho není vidět z Lysé hory. Vnikáme do nově upravené chaty Javorový, potěší teplý čaj a smažený sýr s nezdravými hranolkami a ještě nezdravější tatarkou. Nevím, proč to dětem tak chutná. Jako študáci jsme to ale jedli za 4 koruny taky s chutí. ![]() Děti si dávají kulatá razítka s javorovým listem do svých "wanderbuchů", které jim pořídil děda a jsou zjevně spokojené, protože babička Maruška mezitím rezolutně rozhodla, že se zpátky pojede lanovkou. Děti jsou unavené a děda nikdy nemá rozum. Asi si vzpomněla, jak jsem před pár lety na dovolené sólo vylezl na Wildspitzi - druhou nejvyšší horu Rakouska (3 772 m) s lyžařskými tyčkami a ve vypůjčených mačkách. Tato Bílá hora v Bílém hřebeni je současně nejvyšší horou Tyrolska. To jen pro dokreslení, ne pro vychloubání, není čím. Vysoké Tatry jsou na obzoru vidět přímo z okna chaty od stolu, kde sedíme. Pozoruhodné! Ukazuji dětem Kriváň, ale moc je to nezajímá, spíš vůbec. Ale mám pocit, že to nezajímá ani ostatní lyžaře uvnitř, ti mají svůj adrenalin při hoblování sjezdovek. Ale nic proti lyžařům, někteří se taky umí kochat. Ach jo! ![]() Z Malého Javorového (946 m) jezdí každou hodinu jednosedačka do Oldřichovic, tedy
Radek na klín babičky, velká Lucka sama a Vaška svěříme dobrým lidem, je
Budeme závodit s lanovkou, máme náskok asi 15 minut, ale stejně jsme prohráli. Děti nám radostně mávaly jako na 1. máje, Šotek vesele štěkal, já jsem se bořil místy po kolena v závějích. Ale lanovka končí v Oldřichovicích a my máme auto v Gutech. Takže babička s již usušenými dětmi bude skotačit v okolí dolní stanice, my s Šotkem vyrazíme severně úbočím zákeřné hory pro auto zn. FABIA a vrátíme se pro své nejmilejší obchvatem asi 10 km. Bohužel přijdu o příjemné posezení v Gutské hospodě, ale Birrel si tam dám alespoň na "stojáka". Tak se i stalo, již téměř za tmy nalézám spokojenou čtveřici stavět sněhuláka nedaleko restaurace poblíž lanovky. Za další půlhodinu jsme v Petřvaldě a za další v Zábřehu Rozvoz vnoučat proběhl v poklidu. Děti spokojeně podřimovaly. Nevím však, co Radek doma vykládal, protože syn Ivan pravil, že jsem to s horou přehnal a děcka příště nikam nebudou chtít. Jako by dědeček mohl za počasí a vichřici! Za bezvětří by to byla brnkačka. ![]() ![]() Pak ale sníh roztál, přišlo jaro, Radek na to nahlédl očima malého horala a naše výlety do hor naštěstí pokračují. A to je dobře a hřeje mně to na duši. Každý děda by měl dětem rozšiřovat obzory tam, kde tomu aspoň částečně rozumí. V mém případě to jsou asi trochu hory. Diskuse k tomuto článkupřidat názor zobrazit celou diskusi
Moc hezky jste to napsal. Prijemne cteni. Uz se moc tesim, az se v prosinci konecne dostanu domu do Ostravy po 8 letech v zimnim obdobi. Zima v ceskych horach mi moc chybi a vas clanek prijemne zahral u srdce. Dekuji.
Pěkné počtení,díky.Tramp z Třince.
Milý Chrobáku! Blahopřeji Ti k muľnému eskymáckému výkonu v lůně drsné jesenické přírody, kde bývá mnohdy aľ mínus 30, takľe jsi měl optimální podmínky, podobně jako tehdy já v Bílých Karpatech. Já jsem okolo Medvědího vrchu procházel letos v září, kdy jsem ąel z Rejvízu na ąvýcárnu přes Kazatelny a sedlo U kříľe. Bohuľel jsem viděl s bídou ąerák a kousek Rychlebských hor, byly mraky. Za Beskydami jsi tehdy viděl Malou Fatru a moľná i Vysoké Tatry, já jsem v prosinci 1984 viděl z Pradědu poprvé a naposledy taky Sněľku a Tatry současně. Ale to byla inverze jak sviňa, mraky do 1000 metrů.
A propos , teplota venku je relativní, viz. následující vtip:
Továrna na výrobu ledniček jeątě nikdy ľádnou neprodala Eskymákům. I vyslali nejlepąího ochodníka Kohna aby se pokusil. Za týden přiąel první telegram:"Poąlete 5 kusů!" Za 14 dnů:"Poąlete daląích 20 kusů!" Za měsíc:"Poąlete daląích 100 kusů!" Zavládla radost a po návratu byl Kohn vyznamenán. Přitom se ho ptali: "Jak se ti to podařilo?" Kohn pravil:" Bylo to zpočátku těľké. Pak jsem je ale přesvědčil, ľe je lepąí souloľit v ledničce při plus 3 neľ venku při mínus 20"! Přeji daląí krásné chvíle proľité v závějích! Ivan
Tohle není zrovna reakce na výąe uvedený příspěvek, jen se chci pochlubit, ľe jsem se konečně odhodlal k zimní vícedenní akci s přenocováním venku. Před necelým rokem jsi mne svým prvním zimním tábořením absolvovaným coby čerstvý důchodce inspiroval a po pozvolné přípravě jsem tedy na přelomu roku ztrávil tři dny se dvěma noclehy v nádherné zimní krajině Medvědské hornatiny. Měl jsem ątěstí na počasí, noční teplota v 1000 m.n.m. neklesla pod - 5°C a dny byly opravdu nádherné. Výhled z Medvědího vrchu hovoří za vąe, Krkonoąe, Beskydy a za nimi bíle zářící ostřejąí hory, ľe by Tatry? Byla to zkrátka nádhera a uľ se těąím na daląí zimní víkendovku. Můľeą za to tak trochu ty, tak díky!
Další související články:+ Výstup na Lysou horu (1 323 m) severozápadní cestou+ Lysá hora v Beskydech – královna horských výhledů v Česku? + Beskydská K3 + Velký Javorník v Beskydech - moje srdeční záležitost + Přes Svinec a Čerťák do Nového Jičína + Palkovické a hůrky a ty ostatní |
|