Holubinka bílá (Russula delica). Atlas hub ČRHouba světlých listnatých a smíšených lesů - holubinka bílá28.9.2023 | Otakar Brandos
Holubinka bílá (Russula delica), slovensky plávka belavá, je nejedlá houba z čeledi holubinkovité (Russulaceae). Některými autory j e holubinka bílá považována i přes svou nedobrou chuť a ostrou kořenitou vůni považována za jedlou, která se dá po tepelné úpravě použít ve směsi s jinými druhy hub. ![]() |
|
Často nepravidelně zprohýbaný klobouk této holubinky dosahuje 80 až 150 mm v průměru. Zprvu je téměř polokulovitý, později sklenutý s nápadně podvinutým okrajem, nakonec plochý a ve středu vmáčklý až trychtýřovitý, zprvu bílý, později okrově žlutý a ve stáří okrově hnědavý. Silný a masitý klobouk bývá často ušpiněný od zeminy, pokožka je suchá a matná. Nepříliš husté lupeny jsou 5 až 9 mm vysoké, bílé, v mládí modrozeleného nádechu a ve stáří okrově hnědavé. Tuhý válcovitý třeň je dlouhý jen 20 až 60 mm a 10 až 30 mm silný, na bázi často zúžený, bílý, jen pod kloboukem má modrozelený nádech. U starších hub je třeň okrově skvrnitý. Tuhá dužnina je bílá, na řezu se barví okrová, má nedobrou chuť a silnou kořenitou vůni. Eliptické výtrusy mají rozměry 9 až 12 × 8 až 10 mikrometrů, výtrusný prach má krémově bílou barvu. ![]() Nepříliš hojná holubinka bílá se objevuje ve světlých listnatých a smíšených lesích, méně často ve smrčinách, na zásaditých a nebo neutrálních půdách od nížin až po podhorské polohy. Nejen u nás, ale téměř v celém mírném pásmu severní polokoule. V přírodě ji můžeme nalézt od června do října / listopadu. Holubinka bílá je zaměnitelná za podobně vypadající houby jako ryzec peprný (Lactarius piperatus) a nebo za ryzec plstnatý (Lactarius vellereus). Odlišení těchto hub je ale poměrně snadné. Nejen podle vůně, ale i podle délky třeně, který je u holubinky bílé nápadně krátký, ale také podle toho, že holubinka, na rozdíl od ryzců, neroní na řezu žádné mléko. ![]() Holubinka bílá obsahuje řadu bioaktivních látek jako jsou flavonoidy, fenolické sloučeniny. Látky extrahované z této holubinky vykazují protizánětlivé účinky, antioxidační účinky a působení proti užšímu spektru zejména grampozitivních bakterií. Použitá literatura[1] Aurel Dermek, Atlas našich húb; Obzor 1979 |